Kaukaisuudessa ja toisissa ulottuvuusryhmissä, -
värjyvien tähtisumujen keskellä näkyy Suuri Kaksonen.
Avaruuden halki ajelehtivan -
suuren kilpikonnan kuoren päällä on neljä valtavaa elefanttia, -
joiden leveillä hartioilla lepää Kiekkomaailma.
Kiekolla asuville, kilpikonna oli pelkkä hypoteesi, -
kunnes eräänä päivänä Krullin saarikuningaskunta, -
jonka reunamavuoret heijastuvat yli Reunamaputousten, -
laski laidan yli pronssialusta sisällään useita astrozoologeja.
Heidän tehtävänsä todellakin todisti kilpikonnan olemassaolon.
Valitettavasti pienen toimintahäiriön takia -
he eivät pystyneet vastaamaan olennaisimpaan kysymykseen:
Mikä on kilpikonnan sukupuoli?
Jäljelle jääneiltä astrozoologeilta eivät kysymykset lopu koskaan.
Onko sillä väliä?
Me siis aiomme katsoa kilpikonnan hameen alle?
- Sehän ei olisi kovin tahdikasta? - Ei.
Koska viimeisin tehtävä epäonnistui, -
tähän elintärkeään kysymykseen ei ehkä voida vastata -
ilman uuden retkikunnan lähettämistä Kiekon Laidan yli -
tällä.
Se on hieman pienenlainen.
Siitä tulee jonkin verran isompi.
Niin, mutta -
mistä ihmeestä aiot löytää jonkun tarpeeksi typerän menemään tuohon?
Useita tuhansia maileja Laidalta Navalle päin, -
Ankh-Morporkissa, Kiekon vanhimmassa kaupungissa, -
laiva saapuu sen satamalaituriin mukanaan Kakskukka, -
Kiekkomaailman ensimmäinen turisti.
Hän odottaa innokkaasti kaikkia sen nähtävyyksiä -
ja hajuja.
Ja luonnollisesti, mikään matka ei ole täydellinen -
ilman vierailua kaupungin velhojen Näkymättömässä Yliopistossa -
ja sen kuuluisassa Taiteiden Tornissa.
TERRY PRATCHETTIN MAGIAN VÄRI
Tarinamme alkaessa, velhot eivät ole kovin mukavia.
Kantaessaan erään jäsenensä viimeisiä jäännöksiä, -
velhojen veljeskunnan kahdeksan dekaania ovat näyttäneet toteen -
eloonjäämisen suuren voiman.
Koska jokaisen kahdeksannen tason velhon takana -
odotti ainakin yksi seitsemännen tason velho, yrittäen saada tämän hengiltä.
Vanha Rumlet.
Tiedätkös, Trymon, hän ei koskaan aavistanut sitä.
Tiedättehän sananlaskun, Arkkikansleri:
Kun velho kyllästyy etsimään lasinsiruja ruuastaan, -
hän on kyllästynyt elämiseen.
Minä vain ilmiselvästi spekuloin.
Olemme kokoontuneet tänne tänään osoit- tamaan kunnioitusta Vanhalle Rumletille.
Velholle...
Anteeksi.
Enhän ole myöhässä?
Kuka tuo on?
- Rincewind, Arkkikansleri. - Rincewind?
Lähetä hänet toimistooni 10 minuutin sisällä.
Pane töpinäksi, Säävirkku. Selkäni tekee tenän.
Menehän, Rincewind.
Kyllä, sir.
Anteeksi, Narribolt.
Herra Rincewind, kuten tiedät on olemassa velhouden kahdeksan tasoa, -
mihin nuoret pyrkivät, mihin opiskelijat voivat kohota.
Ei niinkään merkityksettömän olosi aikana täällä Näkymättömässä Yliopistossa, -
et ole saavuttanut edes ensimmäistä tasoa.
- Kyllä, mutta... - Se mitä Arkkikansleri yrittää sanoa,
on että opettaessaan sinua vuosikymmeniä, -
kärsivällisyys ei ole niinkään hyve vaan elinkautinen.
- Kyllä, mutta... - Sinunlaisellesi henkilölle
vain ei ole tilaa modernissa yliopistossa.
- Mielestäni... - Joten et jätä Arkkikanslerille
muuta vaihtoehtoa kuin erottaa sinut.
Mutta on kulunut vasta 40 vuotta.
Hattu.
Hyvästi, herra Rincewind.
Velhouden kilpailevassa maailmassa -
tie ylös vie kuolleen miehen kippurakärkisten kenkien kautta.
Vaikkapa tyhjentämällä ne itse.
- Et voi! - Äläkä tule takaisin!
Kuulehan!
Kiitoksia oikein...
Syvällä Kiekon sisuksissa, sen huonoimman velhon lähtö -
Näkymättömästä Yliopistosta on liikauttanut magiaa.
Päiviä, sir.
Hyvästi maailma.
MIKÄ PETTYMYS.
Ter-veee!
Terve itsellesi.
Haluaisin opastusta hotelliin, majataloon, täysihoitolaan.
- Haluaisin... - Tiedän majatalon.
Tätä tietä.
Tietoista päärynäpuuta.
Turistin matka-arkku ei ollut tavallinen matkalaukku.
Sillä ei ollut lainkaan aivoja, -
tappava asenne kaikkea kohtaan joka uhkasi sen isäntää -
ja se seuraisi häntä kaikkialle.
Haluaisin majoitukseksi, -
huoneen, yösijan, ovatko huoneenne siistit, näköalalla kiitos, kuinka paljon yöltä, -
mitä on aamiaiseksi, missä ovat... kylpyhuoneet, sir?
Sillä on rutkasti rahaa.
Se tekee sitten kaksi taalaria?
Ja tuo Olio saa luvan majoittua tallin puolelle.
Kaksi.
Kak-sii?
Kak-sii.
Kaksi.
Suihku?
On se. Tietoista päärynäpuuta.
Itsis sonbon... istua... toaletit? Pesuhuone?
- Voinko kenties olla avuksi? - Mene hiiteen siitä, Rincewind.
Ei se auta.
Se on se kirja, nääs. Se kertoo sille, mitä sanoa. Taikuutta, sitä se on.
Osaat puhua Trobia!
Muukalainen, -
jos jäät tänne, -
sinut puukotetaan -
tai myrkytetään ennen yön tuloa.
Mutta älä lakkaa hymyilemästä tai muuten minulle käy samoin.
Tämähän näyttää niin miellyttävältä paikalta. Ehta kapakka Morporkin tyyliin.
Olen kuullut kerrottavan näistä niin paljon -
ja hintatasokin on niin kohtuullinen.
Minun nimeni on -
Kakskukka -
ja olen -
turisti.
Hauska tavata.
Minä olen Rincewind.
Olet siis velho!
Ja sinä puhut ankh-morporkia!
- Tietysti. Suoritin kirjekurssin. - Miksi sitten tämä kaikki?
Turistinhan pitää aina käyttää fraasikirjaa, -
jotta ihmiset tietäisivät että olet turisti.
Ja onko tuo todellakin sinun matkatavarasi?
Kyllä. Ja oletko sinä todellakin velho?
Kuulin, että kuuluisa Näkymätön Yliopisto on välttämätön nähtävyys.
Toivoin pääseväni käymään siellä, niin että kun palaan kotiin, -
- voin kertoa, että tein niin. - Tuota, se on kiinni.
Te... tenttien takia.
- Mistä päin sinä olet? - Oletko kuullut Bes Pelargicista?
Se on Agatean keisarikunnan tärkein satamakaupunki.
- Eikös se ole Vastapainomanner? - On.
Olemme ehkä pieniä, mutta vastaamme painoltamme -
kaikkia tämän kiekonpuoliskon valtaisia maamassoja.
Muinaisten legendojen mukaan...
Sanotaan, että se koostuu kullasta.
Se ei ole tehty kullasta.
Kulta on vain erittäin yleinen metalli.
Haluat ehkä pitää sen meidän välisenä asiana.
Talo tarjoaa.
- Kuka hän on? - Sanoo olevansa turisti.
- Mitäs se sitten tarkoittaa? - Luullakseni idioottia.
RIKKONAINEN TYNNYRI
ALKEMISTI
Epäilyksesi ovat oikeat.
Tämä on teknisesti ottaen väärä raha.
Tiesin sen, minä tiesin sen. Haistan kyllä väärän rahan.
- Miten niin teknisesti ottaen? - Katsos, Ank-Morporkin kolikkojen
kultapitoisuus on samaa luokkaa kuin merivedellä.
- Minähän tiesin! - Mutta tämä, ystäväiseni,
- on puhdasta kultaa. - Mitä?! Minun täytyy mennä.
Niinpä Ankh-Morporkin monien jengien, kiltojen ja -
muiden rikollishulttioryhmien lukuisat johtajat -
olivat selvillä siitä että kaupunkiin oli saapunut joku, -
jolla näytti olevan verraton aarre.
Mukaan lukien Emorin, sen huomattavimman varkaan.
Joten... ei vartijoita?
Miksi olisi? Mitä varastamisen arvoista minulla on?
Onhan matka-arkku.
Ei voi olla olemassa enempää -
kuin kaksi hyvin pientä tietoisesta päärynäpuusta tehtyä sauvaa -
kaikissa Kehämeren kaupungeissa, puhumattakaan kokonaista arkkua.
Se tai, tuota, kulta.
- Vajaat 2000 rhinua. - Olisiko rhinu yksi tuollainen kultakolikko? - On.
Luuletko, että maksoin majatalon isännälle liikaa?
Hän olisi ehkä tyytynyt vähempäänkin.
Minulla näyttäisi olevan paljon opittavaa.
Päähäni pälkähti idea.
Rincewind, suostuisitko kenties toimimaan, -
ehkäpä sana oppaana voisi sopia tähän tilanteeseen.
Minulla olisi uskoakseni varaa maksaa sinulle yksi rhinu päivältä.
Voi ei, olen loukannut sinua.
Se oli asiaton pyyntö, epäilemättä sinulla on -
korkean luokan magian hankkeita minkä pariin palata.
Tuollainen päivässä?
- Kenties kaksi? - Mitä haluaisit nähdä?
Haluan nähdä kaiken. Tarkoitan aitoa Morporkin elämää.
Haluan nähdä orjamarkkinat ja porttojen kadut, -
Pienten Jumalten temppelin, Kerjäläisten Killan -
ja ihan oikean kapakkatappelun.
En ajatellut, että me menisimme siihen mukaan. Haluan vain nähdä sen, siinä kaikki.
Sekä joitakin teidän kuuluisista sankareistanne, kuten Cohen Barbaarin.
- Sinähän tunnet hänet? - Juu, tietysti!
Hyvä. Joten, onko sovittu?
- Sovittu? - Erinomaista!
Olepa kunnon kaveri ja huolehtisitko siitä, -
että majatalon isäntä näyttää Matkatavaralleni tien huoneeseen.
Vaadin, että otat neljän ensimmäisen päivän palkan etukäteen.
Broadman, matkalaukku, huone!
Ja ehkäpä, kun tentit ovat ohi, voisimme kurkistaa Näkymättömään Yliopistoon?
Tästä pitää ottaa kuva.
Parhaimmat velhot ovat lähteneet!
Nähdään, luuseri!
Rauhoitu, Withel.
Maaginen arkku palaa takaisin omistajalleen ja sen mukana kulta.
Niin, meidän on saatava kuva.
Katsohan tännepäin, Rincewind ja hymyile. Rincewind?
Hei.
Seis!
Samperi!
Kaupungin portit.
Yritti lähteä.
Patriisi, Ankh-Morporkin hallitsija, -
ei ehkä ole erityisen reilu tai edes demokraattinen, -
mutta ainakin, ensimmäistä kertaa tuhansiin vuosiin, -
kaupunki toimii.
Näin on suuressa määrin, koska hän tietää missä kaikki suurimman osan aikaa ovat,-
ja jotka pakottavat varoitukseksi häijyjä rangaistuksia -
siitä mitä he sitten tekevätkin.
Valapattoisuus.
Hevosvarkaus.
Ei, lordi Patriisi, en varastanut hevosta, ostin sen rehellisesti.
Väärällä rahalla. Teknisesti ottaen kyseessä on siis varkaus.
Mitähän me oikein teemme sinun kanssasi, senkin pieni lurjus?
Sinua odottaa Areena, Rincewind.
Mitä?
Ja tämän päälle tulee tietysti vielä sinun täydellinen moraalin puutteesi, -
kun raukkamaisesti petit kaupunkiimme saapuneen vierailijan luottamuksen.
Ettet häpeä, Rincewind.
Haluatteko miekan vai keihään Areenalle?
M-m-m-m-m...
Tietysti -
voisin antaa armon käydä oikeudesta.
Olisimmeko me armollisia?
- Kaksi rhinua. - Yksi Soppi-muussi.
Hei, se oli minun oveni!
Ovi on kunnossa.
Miksi et liittyisi seuraani, Zlorf?
Salamurhaajien Kilta on ystävämme.
Olen täällä turistin takia.
Minä kuvittelin, että meillä oli sopimus.
Sinä et varasta, minä en tapa.
Minä tapan hänet, sitten sinä voit varastaa hänen omaisuutensa.
Jos joku aikoo tappaa hänet, -
niin sen täytyy puhua ensin minun kanssani.
Heittäkää nuo kääpiöt ulos täältä!
Kuka helvetti sinä olet?
Minä olen Rerpf -
ja olen täällä Kauppiaiden ja Kauppamiesten killan edustajana valvomassa etuamme.
Viitaten tällä siis pikkumieheen.
Miten pitkään tämä Kilta on mahtanut olla olemassa, mikäli saan olla utelias?
Tästä iltapäivästä lähtien.
Minä olen Killan turismista vastaava kiltamestari.
Ja mitä tämä turismi sitten on?
Emme ole aivan varmoja.
- Mikä on turisti? - Hymyilkää!
Taikuutta!
Haluan sinun kuuntelevan nyt hyvin tarkoin, mitä aion sinulle kertoa.
Muuten sinä kuolet.
Mielenkiintoisella tavalla.
Pitemmän ajan mittaan. Voisitko lopettaa tuon kaapusi näpräämisen?
Vastapainomantereen keisari lähetti minulle kirjeen.
Vaikuttaa siltä, että eräs hänen alamaisistaan on saanut päähänsä -
vierailla kaupungissamme.
Hän ilmeisesti haluaa... katsella sitä.
Jatkat oppaana olemista, Rincewind, tälle katselijalle, tälle Kakskukalle.
Pidät huolen siitä, että kun hän palaa kotiin, hänellä on hyvää kerrottavana kotiseudustamme.
Mitä siihen sanot? Sinä sanot kyllä.
Minä sanon kyllä.
Kiitos, lordi.
Koska... olisi traagista, mikäli vieraallemme tapahtuisi mitään.
Hänen kuolemansa olisi esimerkiksi suorastaan kauhistuttava tapaus.
Koska keisari suojelee omiaan -
ja hän pystyisi taatusti pyyhkäisemään meidät olemattomiin päätään nyökäyttämällä.
Ja se taas olisi kauhistuttavaa sinun kannaltasi, Rincewind, -
koska toivoisin, että kun keisarin valtava palkkasoturien laivasto ehtisi saapua, -
että kostoa janoavien kapteenien viha hieman laantuisi -
tosiasiasta, että taitavat palvelijani ovat juuri näyttäneet sinulle maksasi värin.
Ilmeesi perusteella asia alkaa kaiketi valjeta.
Toivotan onnea.
Vielä yksi asia.
Olen varma, -
ettei sinulle juolahtaisi mieleen yrittää vältellä velvollisuuksiasi lähtemällä pakoon.
Vakuutan, lordi, ettei moinen ajatus koskaan edes käynyt mielessäni.
Ihanko totta?
Sinun sijassasi minä haastaisin omat kasvoni oikeuteen panettelusta.
Älä anna minun viivyttää sinua.
Sinä.
Hyvä on.
Minä antaudun.
Anteeksi.
Rincewind, tulit takaisin!
- Tiesin, että tulisit. - Minun oli pakko.
Eikö olekin jännittävää? Ihka oikea joukkotappelu.
Upeampaa kuin olin edes osannut kuvitella.
Sanokaa muikku!
Mitä luulet, pitäisikö minun kiittää heitä?
Järjestitkö sinä tämän?
- Sitä sinä olit siis tekemässä! - En halua kiitosta siitä.
Hyvä heitto!
Meidän pitäisi lähteä.
Ashonai!
- Beazleblor! - Hymyä!
Magiaa!
Romahtamisloitsu.
Tulehan, meidän on mentävä.
Tuo on Matkatavarani.
Vielä kerran!
Erinomaista.
Missä on Cohen Barbaari?
Hän on -
selkäsi takana.
Hei, meidän täytyy todellakin mennä.
Mahtavaa!
Ne eivät ikinä usko tätä kotipuolessa.
Ei tarvitse kuin kääntää tästä kahvasta ja ikonografi hoitaa loput.
Odota tässä.
Ei auta, punainen on nyt loppu.
Jos punaista halutaan, ei olisi pitänyt ottaa kuvia kääpiöistä tappamassa ihmisiä.
Se on mustavalkoista tästä eteenpäin, kaveri. Onko selvä?
- Kuvia piirtelevä pikkupaholainen. - Niinpä tietysti.
Minä haluaisin sinutkin kuvaan, Rincewind.
Hymyä huuleen.
Hymyilkää. Hymyilkää!
Mitäs seuraavaksi?
Mahtava päivä.
Tuo on suosikkini, Cohenin kanssa.
Miten...
Haistatko sinä öljyä?
Enpä usko.
Tapan sen saakelin kissan.
KAS TÄSSÄ.
Kiitos.
EI KESTÄ.
Kapakkatappelut ovat kaiketi varsin yleisiä täällä, vai kuinka?
Juu, käytännöllisesti katsoen urheilua.
Joten, majatalon pitäjien täytyy tarvita paljon -
minun kielelläni sitä kutsutaan nimellä vaan-kun-tuskin.
Vaan-kun-tuskin? Hassu sana. Mitä se meinaa?
Sanotaan, että sinulla on puusta rakennettu majatalo. Se saattaisi palaa poroksi.
Sinä et halua, että sellaista tapahtuu, joten teet vaan-kun-tuskin-soppi-muusin.
Sitten lasken, miten todennäköistä sen palami- nen poroksi on ja panen siihen vähäsen lisää.
Sitten sinä maksat minulle tietyn summan rahaa tuon todennäköisyyden perusteella.
Voi ei.
VOI KYLLÄ.
Sitten jos se tosiaan palaa poroksi, minä maksan sinulle majatalon arvon rahassa.
Sehän on vähän kuin löisi vetoa?
Vedonlyöntiä? Kai se sitä on.
Oletko varma, että et haista öljyä?
En. Haistan palaneen hajun.
Oliko Tynnyrillä vaan-kun-tuskin?
Broadmanin onneksi minulla on yhä se rhinu, jonka hän suoritti ensimmäisenä osamaksuna.
Löitkö sinä vetoa Broadmanin kanssa, ettei se syttyisi palamaan?
Vakioarvosta, 200 rhinua. Miten niin?
Senkin lahovikainen idiootti!
JATKA VAIN KUIN EN OLISIKAAN TÄÄLLÄ, RINCEWIND, -
SOVITTU TAPAAMISESI ON MYÖHEMMIN.
Mitä seuraavaksi?
Meidät hirtetään, hukutetaan ja paloitellaan, jos jäämme tänne oleskelemaan.
- Miksi? - Mitä tarkoitat miksi? Miksi?!
Katso! Koko Ankh-Morpork on rakennettu puusta.
- Entä minun Matkatavarani? - Hitot sinun Matkatavarastasi!
Kuulehan, kuka tuon tulen sytyttikään, -
sen olisi viisasta etsiä nopea hevonen ja häipyä tiehensä kiireen vilkkaan.
Kiitoksia vain oikein paljon, Kakskukka.
Tässä sanotaan, että Chirmissä on tähän aikaan vuodesta kaunista.
Ja hyvin, hyvin vaarallista.
Ihanko totta?
Siinä meni öljyvarasto.
Rincewind!
- Katso tuota tuolla. - Voi hyvä jumala, ei.
Hei! Te siellä!
Tulkaa takaisin! Se on minun hevoseni!
Tulkaa takaisin!
Minä olen Rincewind.
Octavo, kaikista loitsukirjoista mahtavin, -
lukittuna ja kahlehdittuna Näkymättömän Yliopiston syvimpiin kellareihin.
Sen sivuille vangitut loitsut elivät ikiomaa, salaista elämäänsä.
Ja Rincewindin lähtö Ankh-Morporkista on saanut ne pois tolaltaan.
En muista sen käyttäytyneen tällä tavalla ennen.
Ei sen jälkeen kun eräs nuori velho...
Herranen aika.
Minä taisin erottaa hänet?
Kukaan ei tiedä missä hän on, Kirjastonhoitaja.
Ei edes Patriisin palatsinvartijat.
Tosin heidän mielestään hän jostain kumman syystä kyllä putkahtaa esiin.
Katsohan, hän on ainoa elossa oleva henkilö -
joka on todella koskenut Octavoa paljain käsin.
Me emme tiedä millainen vaikutus sillä on häneen ulkomaailmassa.
Ainakin silloin kun hän oli opiskelija, tiesimme missä hän oli.
Ehkä olen ollut hieman hätäinen.
- Tietääkö kukaan muu tästä? - Ei kukaan, Arkkikansleri.
Hyvä. Pidetään asia sitten sellaisena.
Paitsi tietenkin Greyhald Spoldilta.
Hänen päivänsä ovat ehkä joka tapauksessa luetut.
Asiasta kymmenenteen, en ole nähnyt vähään aikaan vanhaa Narriboltia.
Ette, koska hän on kuollut, Arkkikansleri.
Onneksi kukaan ei halua olla Kirjastonhoitaja.
Pois se ajatus, Horace.
Etsin kirjaa.
Uudet kengät.
Ja uusi hattu. Herra Trymon.
TILAA HUIPULLA
KUINKA VELHOUDESSA MENESTYTÄÄN!
Kuinka siististi järjestelty.
Tiesitkö, että Arkkikanslerin murheellisen kuoleman jälkeen, -
hänen seuraajansa olisi Greyhald Spold.
Hän on osoittanut merkittäviä hengissä pysymisen taitoja.
Tähän mennessä.
Mielestäni on tärkeintä tavoitella kiihkeästi täydellisyyttä, vai mitä?
Jos haluatte päästä huipulle, sir, niin kyllä.
Te ette taida koskaan ollut kiinnostunut Kirjastonhoitajan paikasta, sir?
En.
Hyvä.
On hyvin todennäköistä, että seuraava Arkkikansleri voi hyvinkin hymyillä -
niille, jotka ymmärtävät hyvin järjestettyjen asioiden tärkeyden.
Onko tuolla alhaalla kaikki kunnossa?
Aivan varmasti. Itse asiassa kaikki on aakkosjärjestyksessä.
- Tämä on siis se kuuluisa Octavo. - Kuuluisa ja vaarallinen.
Kuinka kauan se on ollut tällainen?
Niin kauan kuin muistan, se on aina ollut hieman outo.
Mutta jostain syystä siitä on tullut aika eläväinen.
Miksi?
En tiedä.
Kuka tietää?
Greyhald Spold.
Edeltäjäni.
Greyhald Spold. Kuinka sopivasti.
Rincewind?
Kakskukka?
Kakskukka!
"Äärimmäisen Epätoivon kuilu."
"Hirmuinen Pimeyden Torni."
"Matkalainen. Vieraanvarainen Bel-Shamharothin temppeli -"
"löytyy tuhannen askeleen päästä Navan suuntaan."
Navan suuntaan.
"Kärmevaara ja Lohikäärmeherran palatsi -
löytyy tuhannen askeleen päästä Kehän suuntaa."
Lohikäärmeitä.
Olen aina halunnut nähdä lohikäärmeitä.
Lohikäärmeitä siis.
Rincewind?!
ELINAIKASI ON LOPUSSA, RINCEWIND.
- EN MINÄ VOI TÄÄLLÄ KOKO PÄIVÄÄ ROIKKUA. - Minä voin.
- Mitä olet tehnyt turistille? - EN MITÄÄN.
KÄRMEVAARAN VIEHÄTYSVOIMA HOUKUTTELI HÄNTÄ.
Sittenhän ainakaan Patriisi ei lähetä miehiään tappamaan minua.
ON OLEMASSA SELVÄ MAHDOLLISUUS ETTEI HÄNEN EHKÄ TARVITSE.
Mitä sinä siinä virnuilet?
ANTEEKSI, EN MAHDA SILLE MITÄÄN.
OLISITKO NYT YSTÄVÄLLINEN JA PÄÄSTÄISIT IRTI?
SE EI TEE KIPEÄÄ.
Susien raatelu ei siis tee kipeää?
SE ON OHI HETKESSÄ.
JA SITÄPAITSI NE OVAT UHANALAINEN LAJI.
Ashonai.
Kuka sinä olet?
HYVÄNEN AIKA. JOHTUIKOHAN SE SIITÄ MITÄ SANOIN.
Älä luulekaan, että olisin sinulle kiitollisuudenvelassa.
Yksi lohtu joutumisesta susien syömäksi -
oli se tosiasia, että minulla ei olisi ikinä enää ollut -
melkein kuolen-kokemuksia enää, kiitos sinun omistajasi!
737, 738, 739. Lohikäärmeet.
Lohikäärmeet. 741, 742, 743.
Lohikäärmeet?
Kukaan ei enää usko niihin.
En kuitenkaan koskaan olisi todella halunnut tulla Arkkikansleriksi, -
- joten, jos olet täällä... - Octavon takia, herra Spold.
Et ole täällä...
Mitä Octavosta?
Se on hieman levoton tällä hetkellä.
Ja näyttää siltä, että sinä voisit ehkä kertoa minulle miksi.
Kaikki ei ole kotona, tiedätkös.
Kuten hulluna?
Kuten yhtä loitsua vajaa.
Yksi Kahdeksasta Loitsusta on kadonnut?
Hyvin huonosti organisoitua.
Epäilemättä erittäin vaarallista.
Joten missä se on nyt?
Mieti tarkasti mitä vastaat, herra Spold.
Voisinpa sanoa että tietäisin, herra Trymon.
Yritäpäs hengittää tämän läpi.
MELKO PIMEÄÄ TÄÄLLÄ, EIKÖ OLEKIN?
Tuli on sammunut.
Rincewind! Erinomaista ja toit myös Matkatavaran.
Se toi minut.
Eikö olekin hämmästyttävä?
Kyllä, jos pidät fyysisesti mahdottomasta.
Mielestäni se on aivan hämmästyttävä.
Mitä nyt väkeä on vähänlaisesti.
- Kuulehan. Voisiko se olla lohikäärmeiden koti? - Älä ole naurettava!
- Lohikäärmeitä ei ole olemassa. - Olen halunnut koko ikäni nähdä lohikäärmeitä.
Mielestäni...
En usko niihin! Niitä ei ole olemassa.
Ei, taidan olla vain päästäni pyörällä.
- Kuka sen sanoi? - No, älä vain makaa siinä.
- Vedä minut ulos! - Mitä?
Tulehan nyt, vedä minut ulos.
Sinä... sinä puhuit!
Olen taikamiekka.
Oliko sinulla syntyessäsi kruunun muotoinen syntymämerkki?
- Ei. - Eikö? Kunhan kysyin.
- Olitko sinä sen toisen kaverin kanssa? - Ehkä olin.
Katsos lohikäärmeet nappasivat hänet, -
joten odotan sinun kiiruhtavan surmaamaan lohikäärmeet -
ja pelastamaan hänet fantastisella uhkarohkealla taidolla!
- Todellakaan en. - Tule.
Tule!
Hyvä, ota kunnon ote. Juuri noin.
Voisi olla heikomminkin. Tämä voisi olla alasin.
Vihdoinkin!
Lohikäärmeet menivät Navan suuntaan.
Vaikka ne olisivatkin olemassa, en pärjää lohikäärmeille.
Aivan helppoa. Minä näytän!
Selvä, ehdottaisin, että aloitamme tuosta tuolla puussa. Tuolla.
Älähän mene.
Näetkö, siellä ei ole mitään.
Voit aloittaa sen sijaan naisesta.
En minä osaa olla sankari.
Ilmeisesti. Mutta minä aion opettaa sinua. Puhutaan nyt suoraan.
Minulla on ollut käytössä parempaakin ainesta kuin sinä, mutta joko se -
tai minä lyön sinulta pään poikki!
- Olen tosissani. - Hyvä on, hyvä on.
Hyvä poika.
Täällä on irrallaan kunnianhimoinen velho.
Mielestäni tietynlainen varovaisuus olisi paikallaan.
Varsinkin, jos hän on puhunut Trymonin kanssa.
- Onko ehdotuksia? - Tietenkin sinä hyökkäät.
Miksikähän tuo ei juolahtanut mieleeni?
Koska olet defaitisti.
Paikoillenne, valmiina, nyt!
Kerroinko koskaan siitä kerrasta, kun minut viskattiin järveen?
Katsotaanpas teitä... rouva!
Missä turisti on?
Hänet on viety takaisin Kärmevaaraan.
- Mikä vaara se on? - Kärmevaara. Se on lohikäärmeiden koti.
Niitä ei ole olemassa.
Mutta luultavasti sinä haluat pelastaa ystäväsi?
- Sitä minäkin tarkoitin. - Hän ei ole ystäväni.
Sinun pitää sitten varmaan viedä minut tähän teidän Kärmevaaraanne.
Kuuntele.
En tiennytkään, että lohikäärmeistä näkyy läpi!
- Etkö? - En!
Katso häntä kun tulemme lähemmäksi Kärmevaaraa.
Tuo on ainakin vähän hiukkasen parempi.
- Hyppää. - Mitä?
Antaudu.
En ikinä.
- En ikinä. - Ei tietenkään. Onhan hän sentään sankari?
Minä opetin hänet itse.
Millä nimellä sinut tunnetaan, sankari?
Niin että tiedämme, kuka kerran olit.
Minun nimeni on...
on...
Ankhin Rincewind.
Ja minä olen Lohikäärmevaltiatar Liessa.
Olet saapunut haastamaan minut taisteluun kuolemaan asti.
- No en, minä en voi. - Olet väärässä.
Liort, auta sankarillemme koukkusaappaat jalkaan.
- Hän varmaan odottaa jo malttamattomana taiston alkamista. - En oikeastaan!
- Jos vain etsisitte minun... - Näet kyllä ystäväsi pikapuoliin.
Olettaen, että olet uskontoon taipuvaista lajia.
Kukaan, joka käy Kärmevaaraan, ei koskaan poistu täältä.
Paitsi tietenkin kuvaannollisessa mielessä.
Herra Trymon.
Päivää, Arkkikansleri.
Uudet kengät ja hattu?
Tulitko tapaamaan minua?
Otin vapauden tehdä vähän tutkimuksia.
Ehkäpä Octavosta?
Näyttää siltä, että yksi Suurista Loitsuista on kadonnut.
Ja mietit, puhtaasti hallinnollisessa mielessä, että minne se on joutunut.
Tiedättekö te, Arkkikansleri?
Jos tietäisin... Olen tainnut unohtaa sen.
Vanha Spold tiesi. Taitaa olla liian myöhäistä.
Hänhän on jo pompannut pois kippurakengistään, vai mitä?
Hänellä oli aina hengitysvaikeuksia, jopa ennen kuin hän onnistui sulkemaan itsensä -
omaan huoneeseensa, ulkopuolelta.
Miten noloa Spoldilta.
Pelkkiä pilviä.
Luulen että tämä on jonkinlainen väärinkäsitys.
Minut vapautetaan varmaan pian. He vaikuttivat kovin sivistyneeltä väeltä.
Ja kun palaan, voin kertoa kaikille, että olen nähnyt lohikäärmeitä.
Kuvittele.
Lohikäärmeitä.
Minä tottelen, herrani.
- Tottelet? - Totta kai, herrani.
Avaa se?
Arkkikansleri?
Mikä sääli.
Mikä?
Tarkoitatko Spoldia?
- Oliko siinä kaikki, Trymon? - Kyllä, Arkkikansleri.
Hyvä. Trymon?
Voisitko lähtiessäsi raivata pois raskaan jousikirveslaitteen, -
jonka jotkut kujeilijat ovat virittäneet oveni yläpuolelle?
Se näyttää olevan epäkunnossa.
Huolehdin kyllä siitä, Arkkikansleri.
Toivottavasti Spoldin kengät eivät ole sinulle liian pienet.
Me taistelemme kuolemaan saakka.
Sinun kuolemaasi.
Minun pitäisi kaiketi varoittaa sinua. Minulla on maaginen miekka.
- Se olen minä. - Kuinkas sattuikaan.
- Hei! - No hei.
- Valmistaudu tappioon. - Enpä usko.
Eikös sujukin hyvin?
- Kutsut itseäsi maagiseksi miekaksi? Pah! - Itse asiassa kyllä.
Pidä kiinni, Rincewind.
Päästä irti, saatana. Muuten me molemmat kuolemme.
Helppohan sinun on sanoa.
Miksi et säästäisi minua? Mitä menetettävää sinulla on?
Oletko se sinä?
- Tarkoittaako se, että kuolen? - Päästä irti!
Olet muuten hyvännäköinen lohikäärme. Vaikka putkahdit tuosta vain esiin.
Te kutsuitte minut, isäntä. Sinulla on voima.
- Tarkoitatko, että minä vain ajattelin sinua, ja siinä sinä sitten olit? - Kyllä.
Mutta minähän olen ajatellut lohikäärmeitä koko elämäni ajan.
Voima tehoaa vain lähellä Kärmevaaraa.
Mitä kauemmas lohikäärmeet lentävät, sitä vähemmiksi ne käyvät.
Kaikilla Lohikäärmevaltiailla on voima, kuten on Lohikäärmevaltiatar Liessallakin, -
joka muuten yrittää parhaillaan hakata ystäväsi kappaleiksi.
- Mitä? - Ampukaa hänet!
Ashonai!
Ebiris!
Et kai taas sinä!
Mitäs sanot? Oletko kunnossa? Mikä hätänä?
- Etkö sinä pelkää korkeita paikkoja? - En, miksi minun pitäisi?
Sitä on ihan yhtä kuollut, putoaa sitten 40 jalan tai 4000 sylen korkeudelta, -
niin minä olen aina sanonut.
Ei minua vaivaa putoaminen, vaan se iskeytyminen.
Pystyvätköhän lohikäärmeet lentämään aina tähtiin asti?
- Se vasta olisikin jotain. - Sinä olet hullu.
Tuossa me leiriydyimme.
- En kertonutkaan siitä kerrasta... - Miekka.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Mennään!
Haloo?
Maaginen miekka tässä!
Jos kukaan siellä kuulee minua, tarvitsisin tällä hetkellä joitakin, -
jotka ei tajua, että ovat salaperäisissä olosuhteissa syntyneitä orpoja.
Oletko kunnossa?
Mitä ilmalle on sattunut?
Voi ei.
Lohikäärmeitä. Lohikäärmeitä, ajattele lohikäärmeitä.
Ajattele lohikäärmeitä!
Lohikäärmeitä. Lohikäärmeitä. Lohikäärmeitä.
EI SE AUTA.
SINÄ ET USKO NIIHIN.
Lohikäärmeitä!
Samaan aikaan maailman Laidalla, -
krullit eivät olleet luovuttaneet tehtävässään -
määrittää kilpikonnan sukupuolta.
Ovatko khelonautit valmiina, lennonvalvoja?
- Ovat kyllä, Arkkiastronomi. - Miten pitkälti vielä oviaukkoon?
Lähtöikkunaan, teidän erinomaisuutenne.
12 tuntia, jolloin Suuren Kaksosen häntä on ainutkertaisessa asemassa -
määrittää sen sukupuoli.
Niinpä enää ei tarvitse kuin löytää soveliaat uhrit.
Meri suo antimiaan.
Niinhän se aina.
- Katso horisonttiin. - Se on ihan niinkuin pitääkin.
Sitä on kieltämättä vähemmän kuin yleensä.
Virta kuljettaa meitä maailman Laidan yli!
Me menemme kohtapuoliin Laidan yli!
Menemmekö? Se minun on pakko nähdä!
Apua!
Rincewind. Rincewind!
ÄLÄ MINUSTA VÄLITÄ. MINULLA ON KIRJA LUETTAVANA.
En halua lähteä tästä maailmasta!
Näkymä tekee Octavon suunnattoman levottomaksi.
Ai se olet sinä.
Tulin vain tapaamaan Arkkikansleri Säävirkkua.
- Onko teille varattu aika? - Minun ei ole koskaan ennen tarvinnut varata aikaa.
Arkkikansleriahan ei ole koskaan ennen organisoitu.
- Halusin vain... - Kuulehan, Arkkikansleri
tulee hyvin pian oikein sairaaksi. Eikä häntä saa häiritä.
Haistatko palaneen hajun?
Olenko tupakoinut nukkuessani?
Vannon että minulla oli kengät jalassa.
Tulisitko sen sijaan minun mukaani?
Tiedän että haluat näyttää minulle jotain.
Trymon. Hyvänen aika.
Parempi kun et näpelöi sitä tai kuka tietää mitä voi tapahtua.
- Viimeisin henkilö joka meni lähelle sitä... - Niin?
Se tapahtui kauan sitten.
Voin vain sanoa, että -
hän ei koskaan sen jälkeen saanut yhtään tenttiä läpi.
Ihan mielenkiinnosta, viime kerran jälkeen, -
mitä he tarkalleen ottaen tekivät Rincewindille?
En ole koskaan maininnut Rincewindiä.
Rincewind?
Sanoinko Rincewind?
Tarkoitin kuka tahansa ikuinen opiskelijavelho se olikin, -
joka näpelöi Octavoa.
Rincewind.
Joten, kun loitsu lähti Octavosta, -
minne se tarkalleen ottaen meni?
- Häivy siitä?! - Haluatko minun lopettavan?
- Kyllä, lopettaisitko?! - Lopetan henkesi pelastamisen?
Oikeastaan tämä on jo toinen kerta.
Kiitos.
- Anteeksi en kuullut? - Sanoin kiitos!
Lopeta tuo. Lopettaisitko tuon?!
Katsos, kohtelias kädenpuristus, -
ensin tarkistetaan kämmen myrkkyneulojen takia, -
vanhalla mainiolla Ankh- Morporkilaisella tavalla, riittää!
Olen maailman Laidalla!
Nähden asioita joita monet ihmiset voivat vain kuvitella.
Näkyjen ja ihmeiden seikkailussa, -
jota ei voi kuvitella koko elinaikana.
Se on sinun ansiotasi, Rincewind.
Sinä unohdit melkein kuolin -kokemukset.
Ajattelen niitä pikemminkin elämän rajoina.
Parhaimman oppaan kanssa, -
jota pieni vanha Bes Pelargin vaan-kun-tuskin mies -
voi koskaan toivoa.
Tietenkin olisin selvinnyt hyvin.
Jopa Kärmevaarasta putoamisesta.
Koska varmasta kuolemasta putoamisen pysäyttäminen -
on vain tason kaksi loitsu.
Itse asiassa, minä tavallaan toivoin että voisit tehdä vähän, tiedäthän sinä?
Mitä, taikuuttako?
Kuten mitä?
Taistelussa voit muuttaa ihmiset madoiksi.
Ihmisten muuttaminen eläimiksi on kahdeksannen tason loitsu.
Kuulehan...
asia on niin, että minä en koskaan oikeasti suorittanut koulutusta loppuun.
Tiedän vain yhden loitsun.
Ja senkin sain vahingossa.
Mitä se tekee?
En minä tiedä.
Luultavasti se voi tehdä mitä vain.
Mutta se on kaikkien aikojen mahtavimmasta loitsukirjasta.
Octavosta.
Octavo?
Kuinka sinä opit sen?
Kun olin paljon nuorempi opiskelija Yliopistossa, -
löin vetoa, että aukaisisin Octavon.
Muistaakseni tuopillisesta olutta.
Aivan kuin se olisi odottanut minua.
Hetkessä loitsu loikkasi kirjasta -
ja asettui mieleeni kuin sammakko kivelle.
- Mitä sitten tapahtui? - Minut kiskottiin ulos sieltä
ja sain kunnolla turpiin, tietty.
En koskaan saanut sitä oluttuopillista.
Mitä tarkalleen ottaen loitsu tekee?
Se oli kadonnut sivulta, -
joten kukaan ei saa tietää ennen kuin minä lausun sen.
Tai kuolen pois, tietysti.
Silloin loitsu ikään kuin lausuu itse itsensä.
- Ja kukaan ei tiedä... - mitä se tekee?
Tietääksesi sen, sinun pitäisi olla Arkkikansleri.
Nyt sinä vasta sanot sen!
Miksi me emme menneet Laidan yli?
Koska tukkimme osui tuohon köyteen.
Luulen, että sitä kutsutaan Kehänpirraksi.
Se kiertää maailman Laitaa.
Ei, tarkoitat varmaan kehän piiriä.
Esineen reuna muodostaa sen kehän piirin.
Niin tekee myös Kehänpirta.
Luulen, että tuo on Äärenkaari.
Se on niin kaunis.
Kiva.
Nätti näkymä ennen kuin kuolemme.
Näetkö kahdeksannen värin?
Se on magian väri.
Lyön vetoa, että tuolla alhaalla on paljon toisia maailmoita.
Kyllä, melkoisen paljon. Katso, tuolla on yksi.
Hei, tuo tähti on uusi. Ehkä meidän pitäisi antaa sille nimi.
Mitä järkeä siinä on? Kenelle me kertoisimme sen?
Me emme koskaan pääse pois tältä kiveltä.
Paitsi jos pääsemme veneeseen.
Paitsi jos pääsemme... Mihin veneeseen?
Tuohon.
Tosin haluaisin pysyä täällä ikuisesti.
Kaiken kaikkiaan, minun pitäisi olla hyvin epäluuloinen tuon veneen suhteen, -
mutta pidän ajatuksesta päästä takaisin kuivalle maalle.
Oletko varma?
Olen.
Sivistys.
Mukavaa nähdä, että olet yhä täällä, Arkkikansleri.
Tiedätkö mitä tapahtuu, kun velho kuolee?
Kaikki loitsut, jotka hän on opetellut, lausuvat itse itsensä.
Se on ensimmäisiä asioita, mitä meille opetetaan.
Tuo ei pidä paikkaansa kahdeksan Suurloitsun suhteen.
Suurloitsu hakee itselleen turvapaikan -
lähimmästä mielestä, joka on avoinna ja valmiina ottamaan se vastaan.
Pidät tästä. Et paljoa, mutta pidät siitä.
Siinähän sinä olet.
Sinä aiot ottaa takaisin loitsun sen isännältä?
Lasketaan mukaan tuulen nopeus, sanotaan nyt kolme solmua.
Otetaan huomioon lämpötila.
Siinä.
Siltä tietysti kestää jonkin aikaa päästä perille ja tappaa Rincewind, -
sitten loitsu välittömästi seuraa ionisoitua polkuaan -
takaisin. Minun luokse.
Ainutlaatuista.
Vaikkakin mielestäni...
hieman vanhanaikaista.
Mitä tulee siihen mitä tapahtuu kun kaikki kahdeksan loitsua -
lausutaan yhdessä, -
se saattaisi tällä hetkellä kovasti kiinnostaa velhoja, vai mitä?
Varsinkin kun he tavoittelevat -
kaikkien aikojen suurimpia kenkiä.
Tuleminen teidän lähimmäksi mieheksi -
on aina ollut minun kunnianhimoni rajana.
Totta kai on ollut.
Haluan vain hankkia tietämystä, herra.
Mikä, kuten me kaikki tiedämme, -
on voima.
Joten, tietämykseni edistämiseksi, herra, -
kun kahdeksan loitsua lausutaan...
Saadaksesi sen äärimmäisen kimpaleen, -
sinun täytyy tehdä enemmän kuin tuo, nuori mies.
Onnittelen teitä, herra.
Huomaan, että meidän on syytä herätä kukonlaulun aikaan, -
jos haluamme panna teitä paremmaksi.
Kukonlaulun aikaan vai?
Poika hyvä, parempi kun valvotte koko yön.
Sisään.
Galder. Se on Octavo.
Se on käymässä hyvin apinamaiseksi.
No niin. Mitä täällä on tekeillä?
Miksi loitsut ovat niin levottomina?
Avain.
Takaisin sivistyksen parissa.
Kyllä se minusta näyttää sivistykseltä.
Tervetuloa Krulliin.
Nimeni on Marchesa.
Toivottavasti teillä ei ole aikomusta tehdä meistä orjia.
Ei tietenkään.
- Hyvä. - Itse asiassa teidät uhrataan.
Kiitoksia vain taas kamalasti, Kakskukka.
Tule!
Olemme auttamattoman eksyksissä tässä palatsissa -
eikä meillä ole minkään valtakunnan toivoa päästä pois tältä saarelta.
Minkä lisäksi me....
Kaikki nämä maailmat.
Tämä on huikeaa.
Kukahan aikoo käyttää noita pukuja?
Joku, jota ei aiota uhrata.
Kosmoksemme tutkimisen aikakirjoissa, -
monet ovat rohkaisseet khelonauttiemme ja astrozoologiemme ponnistuksia, -
heidän etsiessään tietoa Suuresta Kaksosesta.
Ja sinä sanoit, ettei meillä ole mitään keinoa päästä täältä pakoon.
Jatka vain eteenpäin, he eivät koskaan tajua, että tässä olemme me.
Tosin en odottanut minkäänlaista yleisöä.
Heti, kun vain saamme tilaisuuden, me panemme juoksuksi.
Mutta koskaan ennen ei ole niiden rohkeus, jotka ovat panneet itsensä likoon, -
etsiessään vastausta perimmäiseen kysymykseen -
kilpikonnan sukupuolesta, -
ollut niin perusteltua niiden mielestä, jotka tänään rohkenevat mennä -
- varmaan kuolemaan. -Syvyyksiin.
Syvyyksiin!
Näitä kahta erikoiskoulutettua -
ammattitaitoista khelonauttia -
tullaan kunnioittamaan Krullin kronikoissa.
- Onko näissä puvuissa vessaa? - Enpä usko.
Katsos minusta tuntuu siltä, että pitäisi rohkeasti mennä.
Annan teille -
sankarit!
En vain Krullille, -
vaan myös galaksille!
Kolmeen laskiessa me juoksemme tuohon suuntaan.
En usko, että nuo ovat ne.
Luuletko, että kukaan ei ole hoksannut?
Vartijat! Vartijat!
Ylös alukseen! Sitä he eivät uskalla ampua.
Takaisin ylös? Ei kiitos, minä lähden.
Ehkä sinä olet oikeassa.
Kirjastoon!
Nopeasti!
Kirjastonhoitaja?
Suureen Saliin!
Aikovatkohan he lähettää tämän aluksen Laidan yli?
Pysähtykää, heti!
Tällä kertaa minä taatusti kuolen.
Antautukaa!
Hei kuule.
Me uhkaamme tuhota tämän kapistuksen, -
jos ne eivät päästä meitä lähtemään. Eikö niin?
Ja senhän me aiomme tehdä, vai mitä?
Siinä se. Nyt sen pitäisi nousta.
Pysykää paikallanne!
- Mitä tuo oli? - Mikä oli mitä?
Olin ihan kuulevinani jotain.
12....
Hienoa, näyttää siltä kuin vahingoittaisit sitä.
10....
- Luulen, että se on jumissa. - Työnnä sitä!
Et kai vain sotke siellä mitään?
- Tietenkään en. - Ai, hyvä.
Mitä Octavo tekee?
Katolle!
Taiteiden Torniin!
Kuinka monta askelmaa?
Kahdeksan tuhatta, kahdeksan sataa...
Ja kahdeksankymmentä kahdeksan.
Vedä!
9... 9...
- Mitä tuo oli? - Se ei taida haluta lähteä!
Mitä?
9, 8...
- Siinä, korjasin sen! - Korjasit minkä?
Meidän täytyy päästä pois täältä.
1!
Lähtö!
Tähtiä!
Koko saakelin taivas täynnä maailmoja!
Paikkoja, joita kukaan ei ole koskaan päässyt näkemään, paitsi me!
Tuota en ole ennen nähnyt.
En tiedä mikä merkitys tuolla tähdellä on, -
mutta tuo...
tuo sumu on tärkeää.
Mitä tapahtuu?
Pelkään, että ainoa keino saada se selville, -
on suorittaa AshkEnten riitti.
Kiitos, Arkkikansleri.
Hyvä yritys.
Tuo sumu on Octavon luoma muutosloitsu.
Koko maailmaa muutetaan.
Toivottavasti paremmaksi.
Miten kaunis.
Minun pitäisi antaa sille nimi.
Onko kukaan nähnyt Arkkikansleria?
On.
Ja kuinka voin auttaa teitä?
Annan sille nimeksi "Hyvästi Maailma"!
suomentanut: ceetami